https://www.wevideo.com/hub/#media/ci/208844907?timelineId=208533205
Noelia Sánchez
Ariadna Aldrich
Camina descalç.
dilluns, 16 de juny del 2014
dissabte, 15 de març del 2014
diumenge, 9 de juny del 2013
IMATGES QUE PARLEN
He triat aquesta fotografia sincerament, perquè n'hi havia tres que em cridaven l'atenció i aquesta era la més fàcil d'interpretar, a part d'això, em transmet sentiments.
En aquesta pintura s'hi veuen colors foscos barrejats amb la claror del sol i les ombres, una noia vestida de marró que esta sola en un espai que en la pintura és petit però té pinta de ser bastant gran.
Aquesta noia aquí sola, penso que hi hestà per pensar, pensar les seves coses o que simplement, té ganes d'estar sola. L'altre opció que també penso és que poder espera a algun noi que no ve i l'ha deixada plantada i s'entristeix.
VISCA JO!
Bé doncs en comptes de pensar sempre negatiu, vaig a
pensar les bones qualitats que tinc, és difícil pensar les bones coses. Primer de
tot, jo crec que sóc una noia alegre i que això poder em porta a molts llocs,
que quan hi ha situacions tristes, sé treure lo bo i alegrar les coses i crec
que això és bo per mi i per els que m’envolten. També en puc treure conclusions
de que sóc lluitadora contra el que sem posa per davant i crec que això em
porta més lluny abans que rendir-me ràpidament i tirar la tovallola. La rítmica,
un esport en el que porto 10 anys practicant-lo i que sem dona bastant bé, és
una qualitat bona que tinc, és com la meva vida, per molt que em plantegi
deixar-lo no puc. I per últim, que sóc una persona bastant sincera amb les
altres, crec que això es bo,
![](https://blogger.googleusercontent.com/img/b/R29vZ2xl/AVvXsEjE8h8de9fHgw5QRi-BytINuZs-zhU-QZAO6sW5eaho8r_bsIFIGeaNjsRpqL87YcTDYd3k-0qucXAzsItYQvb1FcMss8h_ajHLCLAcsoxWQ5bOLTMbVqTrRFQKwlwPfPvmeepfgeoORYq-/s320/IMG_20120831_055406.jpeg)
abans d’amagar les coses que et poden afectar es bo que tingui la força per dir-ho, encara que m’haig de controlar bastant, ja que, hi ha algunes coses que s’han de callar.
Fent aquest text, he vist que pensar les qualitats de
cadascú és molt millor que veure els defectes i que molta gent no diu les
qualitats per por al que li puguin dir després, però és molt més bonic dir les
coses bones que dolentes.
dissabte, 27 d’abril del 2013
diumenge, 3 de març del 2013
ELS 5 MOMENTS DE FELICITAT!
Un dels meus 5
moments de felicitat es estar amb les meves amigues, concretament amb la Noe,
la Laia i la Carla que formem un CLAN, elles, entre altres, són les que
cada dia em treuen un somriure i quan
estic malament fan que m’oblidi del que em passa, moltes vegades podem tenir
algun “pique” però el solucionem ben ràpid, hem trigat molt en estar juntes
però ara si que és i serà un SEMPRE, amb elles sóc jo mateixa.
Un altre moment
de felicitat de la meva vida és la gimnàstica rítmica, el meu esport, porto 10
anys fent aquest esport, quan estic entrenant hem sento com a casa, les
companyes, l’entrenadora etc. A vegades si que
m’he “rallat”, perquè no hi ha maneres que em surti, perquè és molt
d’entreno per un minut de competició...Però encara que m’hagi plantejat deixar
–la de cap manera en puc, és massa
important per la meva vida, sobre el tapis se m’obliden tots els problemes de
fora la rítmica i m’ho passo molt bé. Tants anys practicant-la són per alguna
cosa.
Un altre moment
de felicitat és l’estiu, cada dia a la platja amb les persones que més estimes,
no hi ha insti, quedes amb les amigues i vulguis o no hi ha menys problemes,
l’estiu de l’any passat va ser genial, pel mati platja, per la tarda quan tenia
entreno entrenava però quan no tornava anar a la platja, i per la nit les meves
amigues pujaven a Begur i anàvem a fer una volta, aquesta era la rutina de cada
dia, tinc un pressentiment que aquest estiu serà encara millor.
Un altre moment
de felicitat és el Nadal, si el Nadal m’encanta cada any per la nit del tió
vaig a casa els meus avis de part de pare, i llavors pel mati marxem a
Barcelona, m’encanta anar-hi, allà ens trobem amb els meus cosins que veig Super
poc nomes un o dos cops a l’any, el dia 25 dinem a casa la meva àvia (que fa
uns menjars boníssims) i per la tarda anem a fer una volta per Barcelona, i el dia 26, per Sant Esteva
sempre anem a un restaurant a dinar tota la família, som com 30 persones.
I per últim un
dels moment de felicitats és el Whats app, que faria jo sense whats app? No
seria persona! No podria parlar amb la Noe i la Laia les 24 hores del dia! Crec
que no podria estar sense el whats app, ara que tinc whats no em connecto gaire
al facebook i parlo amb les persones que m’interessen més, quan necessito
alguna cosa, la solució? Whats app. Ha sigut un invent molt útil.
EN EL POT PETIT HI HA LA BONA CONFITURA
![](https://blogger.googleusercontent.com/img/b/R29vZ2xl/AVvXsEjhPowJNEGKW68tnWMqyH50WNNBwqjGIQ6uDi7S7EJX_dcXAk50FjC2A8LdvY9e5Hjg1dCCfmJNVVuQWftLmgTmBIvxelA8LwNuEzTgWhHqW4pt8vn-l4OefFrrUsyJAD_bWzShcl3OwVHT/s320/cirereta+virtual.gif)
Bé, jo he triat
aquest lema de “en el pot petit hi ha la bona confitura” precisament perquè no
soc pas alta i hi ha molta gent que es pensa que per se guapa s’ha de ser alta.
Aquesta frase m’agrada molt perquè va dirigida a mi i a algunes de les meves amigues, el lema el
vaig començar a dir fa bastant de temps en un cas que si no recordo malament
estàvem la Carla, la Laia, la Noelia i jo (CLAN), llavors no m’enredordo qui va
ser que a la Laia i a mi ens van començar a dir “taps” ho deien de broma, paro
llavors a mi se’m va acudir dir aquesta frase que l’havia sentida de la meva
àvia i de cop tots es van callar, ara, les meves amigues i jo sempre la diguem. EN EL POT PETIT HI HA LA BONA CONFITURA!
Subscriure's a:
Missatges (Atom)